1600-luvulla, vihollisten saartamana -
Espanja hallitsi yhä maailmaa.
Valtaa piti "Planeettakuningas" Filip IV.
Kuninkaan maita johti hänen suosikkinsa, kreivi Olivares.
Flanderiin, Amerikkaan, osiin Italiasta ja Pohjois-Afrikasta -
liitettiin Portugali siirtomaineen.
Mutta Flanderissa, pitkässä ja julmassa sodassa -
määräytyisi imperiumin kohtalo.
Imperiumia suojeli ammattilaisarmeija -
joka koostui pääosin pelätyn Espanjan jalkaväen veteraaneista.
Tämä tarina kertoo yhdestä näistä miehistä.
FLANDERI, TALVI 1622
Nyt!
Anna suojaa!
Perääntykää!
Pysykää vierelläni, herra kreivi.
Pitäkää paidastani kiinni.
Kuole, senkin katolinen koira.
Paskat.
Lope?
Poikani.
Poikani, Diego.
Poikani, Diego. Poikani.
Herra Diego Alatriste.
Kuolleen isäni toivomusten mukaisesti -
lähetän teille veljeni lñigon, jota minulla ei ole varaa elättää.
Hän osaa matematiikkaa, lukea ja kirjoittaa, on kiltti ja nopea.
Tosin joskus hän on itsepäinen.
Isäni halusi, että hän opiskelisi, mutta hän haluaa sotilaaksi.
Rukoilen, ettei niin tapahdu.
Ana Balboa. Oñate, Guipuzcoa.
Mikä tuo on?
Se on "M".
Näytätte alakuloiselta, don Francisco.
Miten muistelmanne etenevät?
Filip ja hänen lemmikkinsä Olivares pyyhkivät sillä perseensä, luulen.
Se on silti kunnia.
Se on kunnia hänen ylhäiselle perseelleen.
Se oli hyvää ja kallista paperia. Ja kirjoitin sen hyvällä käsialalla.
Huhujen mukaan Olivares arvostaa teitä korkealle.
Kyllä. Hän antaa minun jopa asua Madridissa.
Hän tarvitsee runojanne.
Olkaa kirottu!
Te olette parempi ystävänä kuin vihollisena.
Niin sanotaan.
Suokaa anteeksi. Ajattelimme, olivatko seuraavat sanat teidän.
"Tässä pimeässä haudassa hän makaa, elottomana ja tuomittuna."
"Hän myi sielunsa ja ruumiinsa rahasta."
"Ja jopa kuolemassaan hän oli vailla tyyliä."
"Tässä pimeässä haudassa..." Sen osaisin kirjoittaa paremmin.
Eikö niin, lñigo? - Varmasti.
Onko Góngora niin sairas, että saa jo hautakirjoituksia?
Ei. Kuulemani mukaan hän on yhä hyvässä kunnossa.
Hän kirjoittaa yhä Espanjan parhaimpia runoja.
On liian aikaista aamulla tarttua miekkaan.
Etenkin pikkujuttujen takia.
Hauskanpito loppuu tähän.
Aisankannattajakonstaapeli.
Hiljaa! Tai potkaisen perseesi täältä ikuisuuteen.
Takaisin töihin.
Diego. Minulla on sinulle töitä.
Eräs henkilö tarvitsee apuasi. Tehtävä on helppo.
Ei ylimääräisiä vaaroja.
Maksu on hyvä, ja se jaetaan.
Jaetaan? Kenen kanssa?
Seuraa minua.
Kaksi ulkomaalaista herraa saapuu Madridiin ratsain perjantai-iltana.
Saatte yhteensä 60 escudoa dubloneina. Sopiiko se teille?
Sopii minulle.
Kummaltakin puuttuu kolme.
Saatte ne, kun tehtävä on suoritettu tyydyttävästi.
Ketä tyydyttävästi? - Poikani.
Olen isä Emilio Bocanegra. Inkvisitioneuvoston johtaja.
Niiden vääräoppisten on kuoltava.
Armoa!
Antakaa armoa! Antakaa armoa kumppanilleni.
Anna olla! - Pilailetko?
Tämä asia ei ole selvä.
He eivät ole yksinkertaisia vääräoppisia.
Tapamme heidät joskus toiste.
Me tapaamme uudestaan.
Olet joutunut melkoiseen sotkuun.
Niin minä kuvittelinkin.
Kun uutiset leviävät, syntyy kaaos.
Mennään asiaan.
Kuka sinut palkkasi? - lhmiset.
Älä ärsytä minua. Ketkä?
Sen minäkin haluaisin tietää. En nähnyt heidän kasvojaan.
Entä kumppanisi? Etkö nähnyt hänenkään kasvoja?
Te tiedätte, että työskentelen yksin.
Tämä ei ole inkvisition kuulustelu.
Saat itse päättää. Sinun elämästäsi tässä on kyse, ei minun.
Mutta ihan uteliaisuudesta...
Tiedätkö kenet melkein tapoit? - En, vannon sen.
Minä uskon sinua. Mikset tappanut heitä?
Minulla oli sellainen aavistus.
Eilen tapahtui jotakin erittäin vakavaa.
Walesin prinssi ja Buckinghamin herttua -
saapuivat Madridiin salaa.
He toivovat, että Majesteetti ottaisi heidät vastaan.
He olivat menettää henkensä väijytyksessä.
Olen käynnistänyt tutkimukset, jotta rikoksentekijät löytyisivät.
Tämän odottamattoman vierailun takia joudumme tekemään päätöksen -
sisarenne ja Walesin prinssin mahdollisesta avioliitosta.
Olen kutsunut valtioneuvoston ja teologikomitean kertomaan kantansa.
Anna tulla. Hyökkää.
Et ole kovin hyvä. Hyökkää nyt.
Mitä nyt? Näytät siltä kuin olisit nähnyt aaveen.
Ei, ei.
Kuulin, että englantilaisen prinssin kimppuun hyökättiin.
Tiedetäänkö kuka sen teki? - Varkaat kuulemma.
lhmisillä on liian vilkas mielikuvitus.
Hae viiniä.
Olette moukka.
Auttakaa minut ylös.
En voi kävellä.
Miten pääsen kotiin? - Minä kannan teidät.
Painanko liikaa? - Ette.
Ette.
Mikä sinun nimesi on? - lñigo Balboa.
Palvelen kapteeni Diego Alatristea.
Minä pidän sotilaista. Minun nimeni on Angélica.
Muistatko sen? - Tietysti.
Minä toivon niin. Nyt voit laskea minut alas.
Toivottavasti tiedät mitä teet. - Tiedän. Älkää huolehtiko.
Päästäkää miehet menemään.
Älä tapa sitä Batristea tai mikä hänen nimensä onkaan.
Mutta, rouva... - Minulla on suunnitelmia lñigon suhteen.
Kapteeni saa katsoa hänen peräänsä siihen asti.
Sen jälkeen voit tappaa hänet.
Se on komedia. Olivares on tilannut sen kuningattarelle.
Don Rafael toteuttaa sen. - Se on kunnia.
Saako siitä rahaa vai maksetaanko se palveluksilla myöhemmin?
En tiedä mitään palveluksista. Siitä on luvattu 500 realia.
Olivares on luvannut sen.
Komedia. Se ei ole erikoisalaanne.
Kuinka julkeatte? - Kapteeni on oikeassa.
Mutta jos Cervantes yritti sellaista, minäkin teen sen.
Tässä on vaimoni, näyttelijätär María de Castro.
Ja kapteeni...
Alatriste. Me tunnemme toisemme.
Mitä ajattelet?
Että minun pitäisi pysyä erossa naineista naisista.
Ellei hän ole Espanjan halutuin nainen.
Tätä en ole nähnytkään.
Siitä on kauan aikaa.
Melkein kolme vuotta. Olen ikävöinyt sinua.
Mutta et Italiassa? - Se päättyi huonosti.
Nainen nai toisen miehen. - Kuulin siitä.
Olet muuttunut, Diego.
Ehkä siksi, että minusta on tulossa vanha.
Vai johtuuko se siitä pojasta, joka asuu luonasi?
Tiedät, että haluan tietää kaiken.
Hän on Flanderissa kuolleen ystävän poika.
Lupasin huolehtia hänestä. - Ja?
Pelkään, että teen jotain väärin.
Lapsuus on niin tärkeää.
Teet oikein. Olet hyvä mies.
En ole niin varma siitä.
Olet vähän tekemisissä ihmisten kanssa.
María. On aika. Valmistaudu.
Jatka vain.
Hän on järkevä mies. Tienaan paljon rahaa hänelle.
Onko se sen arvoista?
Olen järkevä nainen. Ajattelen tulevaisuuttani.
Vähät tulevaisuudesta. Silloin me kaikki olemme kuolleet.
Diego Alatriste. Teidät on pidätetty inkvisition nimeen.
Ota hänen aseensa.
Tutki hänet. Ettei hän salaa mitään.
Ei mitään.
Hänellä ei ole mitään.
Polvistukaa.
Poikani, olette petturi ja vastuuton.
Olette empimisellänne auttanut Jumalan ja Espanjan vihollisia.
Näiden toimien takia te palatte helvetin liekeissä.
Täällä maan päällä saatte maksaa kuolevaisella lihallanne.
Olette nähnyt liikaa. Olette kuullut liikaa.
Olette tehnyt liikaa virheitä.
Henkenne ei ole enää minkään arvoinen. Te olette ruumis.
Ruumis, joka jostain syystä on yhä jaloillaan.
Voitte mennä.
Olenko vapaa?
Tavallaan. Jumalan viha löytää teidät kyllä.
Pankaa se pois.
Siitä ei ole teille mitään hyötyä.
En tapa teitä, vaan suojelen muilta. En tiennyt, että pelkäätte lampaita.
Vain silloin kun niillä ei ole paimenta.
Ottakaa tämä varmuuden vuoksi.
Outoja lammaspaimenia.
Ei sen oudompia kuin te.
Olen pettynyt asenteeseenne, vaikka aavistinkin tällaista.
Te espanjalaiset olette niin turhamaisia ja karkeita.
Teiltä puuttuu hienovaraisuutta.
Ehkä sen takia hallitsette maailmaa.
Tällä hetkellä.
Me tapaamme taas. - Toivon niin.
Pidän teistä, kapteeni.
Sen takia odotan taistelua kanssanne.
Koska vain, herra... - Malatesta.
Gualterio Malatesta Palermosta.
Jos olisitte niin ystävällinen.
Olin unohtaa...
Muisto.
Jotta muistaisitte minut aina.
Kertokaa.
Se oli isä Bocanegran idea.
Kuninkaan sihteeri värväsi salamurhaajatja maksoi heille.
Vai niin.
Entä muuta?
Yksi oli Flanderin veteraani, kreivin suojatti...
Voitte mennä.
Tämä yhdistää meidät ikuisesti. Et koskaan pääse minusta vapaaksi.
Kuolisin puolestanne.
Jonain päivänä niin voi käydä.
lñigo.
Pidä varasi. Miehelle naisen kauneus päättyy aina tyranniaan.
Se on elämän laki.
En tunne teitä. - Tunnet vielä.
Tee minulle palvelus.
Vahdi kapteenia. Tarvitsen hänet elävänä.
Minun pitäisi tappaa sinut nyt, kun olet vielä poika.
Mitä mieltä olet?
Ostin sen maalarilta, joka työskentelee kuninkaalle.
Sanotaan, että hän osaa maalata vain päitä.
Mutta uskon, että hän on lahjakas.
No niin...
Mennään asiaan. Tärkeä henkilö tahtoo tavata sinut.
Onko se vakavaa? - Voi olla.
Olen varmasti kokenut pahempaakin.
Ei. Et ole kokenut pahempaa.
Tästä et voi miekkailla tietäsi ulos. Se on kreivi Olivares.
Toivon, että olet rehellinen hänelle.
Minä yritän olla. - Sinä olet.
Vesi oli jääkylmää, Teidän Majesteettinne.
Mutta et värissyt.
Värisin sisältä, kuten kaikki.
Minä en ole "kuten kaikki". Olen aatelinen.
Taistelussa olemme tasavertaisia. - Olet väärässä.
Emme edes taistelussa. Jumala ei tahdo sellaista.
Sinun pitäisi tietää se.
Osta uudet kengät ennen kuin tapaat Olivaresin.
Olen käyttänyt sinuun tarpeeksi aikaa. Minulla on tekemistä.
Muista ne kengät.
Ellei sinulla ole rahaa, pyydä hovimestariltani.
Kiitos.
"Kapteeni" lienee lempinimi? - Kyllä, Teidän Majesteettinne.
Olette palvellut Napolissa ja Flanderissa.
Ja turkkilaisia vastaan Levantissa.
Ja Barbareskivaltioissa.
Pitkä elämä sotilaana. - 13-vuotiaasta asti.
Onko totta, että pelastitte erään englantilaisen hengen -
kun kumppaninne aikoi tappaa hänet?
Sitä en valitettavasti muista.
Olisi paras muistaa.
Kuka teidät palkkasi? - En pysty muistamaan.
Muistini on erittäin huono. - Vai niin.
Kutsukaa don Luis de Alquézar.
Vaikuttaa siltä, että muutama päivä sitten suunniteltiin -
kahden englantilaisherran läksyttämistä.
Majesteetin sihteerinä ja hovin käytäntöjen tuntijana -
olette ehkä kuullutjotakin.
Valitettavasti minusta ei ole paljon apua.
Täytyy teistä olla.
Ehkä kirkko. - Kirkko on laaja käsite.
Isä Bocanegra esimerkiksi?
Teidän Majesteettiinne, uskon... - Olette oikeassa. Hän on pyhä mies.
Sanokaahan...
Kuvastavatko kenkänne varattomuuttanne vai röyhkeyttänne?
Molempia.
Siinä näette, don Luis.
Herra Alatriste on sekä köyhä että koppava.
Mutta hän vaikuttaa myös rohkealta, tahdikkaalta ja luotettavalta.
Olisi sääli, jos hänelle sattuisi jokin onnettomuus.
Olettehan samaa mieltä? - Totta kai, Teidän Majesteettinne.
Mutta se tapa, jolla hän elää, saattaa hänet usein vaaraan.
Siitä ei kukaan voi ottaa vastuuta. - Se on selvä, don Luis.
Säästyäksenne sellaiselta riesalta palvelette kuningasta Amerikassa.
Kaltaisianne miehiä tarvitaan siellä.
Voitte alkaa valmistautua matkaan.
Entinen kenraalinne Ambrosio Spínola -
toivoo voittavansa lisää taisteluja Flanderissa.
Teidän olisi järkevämpää kuolla siellä kuin täällä.
Muistan sen, Teidän Majesteettinne.
Tulkaa mukaani.
Olen neljän vuoden ajan tutkinut tätä karttaa.
Tunnen jokaisen sataman, kanaalin, joensuun, linnakkeen.
Flanderi häiritsee uniani.
Mutta en ole koskaan ollut siellä.
Se on maailmanloppu.
Kun Luoja loi Flanderin, hän valaisi sen mustalla auringolla.
Vääräuskoisella auringolla.
Se aurinko ei lämmitä, eikä kuivaa luihin asti menevää sadetta.
Se on outo maa -
jota asuttavat meitä pelkäävät ja inhoavat muukalaiset.
Ja jotka eivät koskaan jätä meitä rauhaan.
Se tekee muutakin kuin häiritsee unta, Teidän Majesteettinne.
Flanderi on itse helvetti.
Ilman Flanderia ei ole mitään. Me tarvitsemme sitä helvettiä.
BREDA 1625, VUOSI ESPANJALAISMIEHITYKSEN JÄLKEEN
Ne ovat lähellä.
Ne räjäyttävät meidät ilmaan miinoineen.
Pysy alhaalla!
Paskiaiset!
Löysitkö munia? - Kyllä.
Kuinka monta?
Kaksi.
Viiniä.
Älä ole noin kömpelö.
Kuulin, että sait kirjeen Amerikasta.
Niin.
Kuka kirjoitti, jos saan kysyä?
Angélica de Alquézar.
Alquézar...
Se nimi tuo meille epäonnea.
Hän on melkein tähtäimessäni.
Onko vai ei, helvetti? - Ei juuri nyt.
Hän tulee välillä esiin. Seuraavan kerran saan hänet.
Paskat.
Portugalilainen, yritä saada hänet esille.
Hollantilainen!
Saitko sen? - Yksi paskiainen vähemmän.
Jälleen hollantilainen, joka kuolee kuolemansyntiin.
Kuten sinä, kun sinut tapetaan. - Mitä sinä sanoit?
Minua sinä et huijaa.
Te portugalilaiset olette kuin puolijuutalaisia.
Haluatko kuolla tänään? Haluatko?
Kapteeni!
Tuon käskyn.
Onko herroilla jotakin sanottavaa?
Ei ole sanottavaa. - Kyllä on.
Minulla on kolme asiaa sanottavana teille, kapteeni.
Ensinnäkin on samantekevää taistelenko turkkilaisia -
hollantilaisia tai ketä tahansa vastaan.
Entä ne kaksi muuta asiaa?
Toiseksi: me emme ole saaneet vaatteita ja kuljemme rääsyissä.
Entä se kolmas asia?
Kolmas ja tärkein, herra kapteeni...
Pysy siinä.
Kolmanneksi: nämä sotilaat eivät ole saaneet palkkaa viiteen kuukauteen.
Kukaan ei ole saanut palkkaa.
Ette te, enkä minä.
Ei päällikkönne eikä kenraali Spínola.
Luulin, että puhun espanjalaisille enkä saksalaisille.
Vain vierasmaalaiset pyytävät palkkaa ennen taistelua.
Mikä käskynne on? - Teidän pitää mennä tunneleihin.
Rikkiä!
Copons puuttuu. Sebastián?
Yksi riittää. Diego?
Breda on antautunut.
Sylje.
Breda on antautunut.
Onko sotasaalista? - Ei.
MADRID 10 VUOTTA MYÖHEMMIN
Teidän Majesteettinne?
Olen lñigo Balboa. Te kutsuitte minua.
Tämä on kapteeni Alatristelle. Sillä on kiire.
CALETAN SATAMA, C'A DIZ FLANDERIN VETERAANIT PALAAVAT
Liikettä!
Äiti. Mitä sinä täällä teet?
Minulla on huonoja uutisia, poika.
Huonoja!
Kukas se siinä?
Etkö olekaan Madridissa? - Minulla on teille kirje.
Töitäkö?
Niin varmaankin. - Tiedät, mistä meidät löytää.
Ettekö avaa sitä? - Miksi? Aina he samaa haluavat.
Kuinka voitte? - Huonommin.
Näytät hyvältä.
Miten asiat ovat hovissa? - En voi valittaa.
Kuinka matka meni? - Vilkkaasti.
Törmäsimme hollantilaislaivastoon. En pidä merellä sotimisesta.
Mitä Madridissa on tapahtunut poissa ollessani?
Käymme sotaan Ranskan kanssa. - Niin kuulin.
Don Francisco on nainut lesken.
Ja Velázquez on saanut valmiiksi "Bredan antautumisen".
Oletko nähnyt sitä? - Hän korvasi liput keihäillä.
Ja tunnelma on pehmeämpi. Mutta se on hieno maalaus.
Te pidätte siitä. - Varmasti.
Eikö muuta?
Angélica de Alquézar...
Hän on palannut Espanjaan.
Tappamista on paljon.
Minulla on vain kaksi kättä. - Neljä.
Katsotaan nyt.
Miksi? - Sanoin, että katsotaan.
Minkälainen se työ on? - Guadalmedina kertoo yksityiskohdat.
Mutta kullasta ei tule puute.
Määräys tulee korkealta. - Mikä kunnia!
Silloin on varmasti kyse siitä, että joku on vienyt enemmän kuin saisi.
Olette ollut poissa liian kauan. Aina on joku -
joka varastaa enemmän kuin pitäisi.
Nähdään myöhemmin. - Selvä.
Laiva on Virgen de Regla. Lastina on 2000 tullaamatonta kultaharkkoa.
Eikö tullilla ole asiaan sanomista?
Vaikutat lapselliselta, Diego.
Lahjukset pitävät suut kiinni ja mielet avoimena.
Se koskee myös korkea-arvoisia henkilöitä hovissa.
Hyvä. Tarkoitus on, että ennen lastin purkua Sevillassa -
laivan lasti siirretään flaamilaiseen laivaan.
Niklaasbergeniin.
Ja jotta saisimme kullan takaisin, hyökkäämme laivaan, eikö niin?
Pidän siitä, ettei sinulle tarvitse selittää asioita kahdesti.
Ja kun kulta on palautettu kuninkaalle -
minne se sitten menee?
Minä en ymmärrä.
Meneekö kulta palatsin rakentamiseen -
vai sotilaille, jotka kuolevat Flanderissa tai Ranskassa?
Sinä juot liikaa.
Sanat ovat halpoja.
Mitä sanoit hänelle?
Kuinka miehet osoittavat huomiotaan naisille?
Näyttämällä rakkautensa ja kietomalla tuhat valhetta totuuteen.
Niin, mutta mitkä sanat?
Painostatte minua kovasti, rouva.
"Teidän silmänne ovat valo, jonka minun silmäni näkevät."
Ja "taivaallisen suunne korallit ja helmet".
Tuollaiset seikat ovat kaiken rakkauden ja intohimon peruste.
Sinulla on huono maku. Tuotat minulle pettymyksen.
Marcelan paheet ylittävät hänen hyveensä.
Hänessä on vikansa, mutta älä lakkaa rakastamasta häntä -
vaikka minulla olisikin kerrottavaa hänestä. Mutta antaa sen olla.
Rakasta häntä ja nai hänet.
Pidät itseäsi rakkauden asiantuntijana, joten neuvo minua.
Ystävättäreni ei rauhoitu, koska hän rakastaa alhaista miestä.
Olisi häpeällistä rakastaa häntä.
Mutta jos hän menettäisi miehen hänet valtaisi mustankipeys.
Tietämättä naisen rakkaudesta mies kohtelee häntä arvostuksella.
Hei, poika.
Olet kasvanut. Sinusta on tullut mies.
Luulin, että olitte kuollut.
Ehkä olenkin.
Se ei yllättäisi minua.
Näemme varmaankin uudelleen.
Siihen voitte luottaa.
Sitten näemme, oletteko elossa -
vai kuollut.
Eikö hänet olisi paras tapattaa?
Siitä on kauan aikaa.
Niin, kauan.
Missä olette ollut nämä vuodet? - Olen tappanut vääräuskoisia.
Ja kirjoittanut runoja.
Ovatko ne lukemisen arvoisia?
En ole sitä mieltä.
Mutta vain niiden avulla saatoin kuvitella teidät.
Osaatte edelleen puhua naiselle.
Luulin, etten enää näkisi teitä.
Asutte kuulemma yhä kapteenin luona.
Tietysti.
Minulla on suunnitelmia varallesi.
Ongelmana on se -
että minulla on myös suunnitelmia varallesi.
Teodoro... Jätät hyvästit, ja minä rakastan sinua.
Olet ankara. - Mitä minä tekisin?
Itketkö sinä? - En. Silmääni meni jotakin.
Onko se rakkautta? - Sitä varmaankin.
Se oli siellä jonkin aikaa, mutta nyt se lähti.
Minä lähden, mutta sieluni ei.
Rakastamisenne ei ollut rikos. Kauneutenne ohjaa sieluani.
Miten käskette? Jätän hyvästit, mutta sieluni ei tee sitä.
Itketkö sinä? - En. Minunkin silmääni meni jotakin.
Kyyneleeni aiheuttivat sen. - Niin täytyy olla.
Olen pakannut kirstuun tuhansia lapsekkaita tavaroita sinulle.
Jos avaat sen, sano, niin kuin ne olisivat sotasaaliita:
"Diana pani nämä tavarat tähän kirstuun kyynelsilmin."
Piditkö näytelmästä? - Olit loistava.
Oletko nähnyt, mitä kuningas lähetti minulle?
Hän haluaa taas jotakin. - Älä puhu kuninkaastasi taas noin.
Kyllä. Hän on kuninkaani.
Mutta kuninkaita on erilaisia. Ja tämän pitäisi hallita.
He tappavat sinutjonain päivänä. - Ehkä.
Minun mieheni tekee kuolemaa.
Olen pahoillani. - Niin, voi sitä raukkaa.
Kun hän kuolee, haluan mennä uudelleen naimisiin.
Ja minä ajattelin -
että koska sinä olit ensimmäinen mies, johon tutustuin...
Minä olen rutiköyhä.
Minä hoidan rahatja sinä loput.
Entä sinun -
ihailijasi?
Olen näyttelijä, joka alkaa ikääntyä.
Paikalleni on tulossa monia nuori tyttöjä.
Tarvitsen ystävien suojelua.
Jos avioituisimme, tappaisin ensimmäisen, joka sinua lähestyisi.
Päätyisin hirteen, ja sinusta tulisi uudelleen leski.
Älä ole noin vanhanaikainen.
Mutta eipä se enää ole tärkeää. Et rakasta minua.
Mitä sinä siitä tiedät?
Tehkää tietä.
Tänään syytetylle luetaan tuomio.
Ja huomenna hänet kuljetetaan San Francisco -aukiolle -
mihin hirttopuu on pystytetty.
Ja siellä hänet nostetaan hirteen, kunnes kuolema seuraa.
Tämä oikeus toteutetaan kuninkaan nimeen.
Tarvitsetko jotakin?
Tarvitsen neuvojasi.
Tarvitsen miehiä työhön. Urheita ja tahdikkaita miehiä.
Kaikki täällä olevat ovat sellaisia. Voit luottaa heihin.
Ongelmana on, että suurin osa istuu tuomiota.
Saan kaikki vapautettua.
Paitsi sinut. Valitan.
Se on sääli.
Kuolema on vain muodollisuus.
Minulla on asioita. Nähdään rannalla.
Minä en lähde.
Miksi et? - Inkvisitio etsii minua.
He ovat jo pidättäneet isäni ja veljeni.
En kestä kidutusta. - Heillä ei ole mitään sinua vastaan.
Olit sotilas ja syytön.
Luis Pereira, pidätämme teidät inkvisition nimeen.
Jumalan tahto toteutui.
Jumala ei liity tähän mitenkään.
Ei mitenkään!
Olette myöhässä. - Eräs asia viivästytti minua.
Oliko se veristä?
Mistä halusitte puhua?
Vaikutatte kiireiseltä.
Vai onko seurani kiusallista? - Ei. Minulla on asioita kesken.
Teillä on sopimattomia ystäviä.
Ystäviä, jotka ovat minun ystävieni vihollisia.
Kapteeni Alatriste -
on minun asiani.
Vain minun asiani.
Jää luokseni.
En voi.
Älkää lähtekö siihen tapaamiseen.
Miksen saa tehdä sitä?
Koska en voi naida ruumista.
Tämä ryhmä menee ensin ja nousee laivan takaosaan.
Entä johtajat? Keitä he ovat? - Sebastián kokassa, minä perässä.
Pidän siitä. - Hyvä.
Vankeja ei oteta, emmekä ryöstele.
Eikä kukaan, ei kukaan, mene lastiruumaan.
Onnea matkaan.
Väijytys!
Suojautukaa!
Paskat!
Tulin liian myöhään. Olen pahoillani.
Diego... Me olemme narreja.
Voi hyvä luoja.
Diego.
Niin ei voi olla.
Entä sinä?
Ei.
Sääli. - Niin.
Minun oli pakko yrittää.
Tiedäthän sen? - Kyllä.
Me kaikki rakastamme kerran. Tai useita kertoja.
Ja sitten se lakkaa tapahtumasta.
Siinä kaikki. - Niin yksinkertaistako?
Niin vaikeaa.
Kuulehan... Hän on uskollinen omilleen.
Ja minä olen omilleni. - Niinkö? Kerro toki.
Angélica on minun asiani. - Vai niin...
Istuudu.
He eivät sallisi sitä, vaikka hän haluaisi.
Hänellä on velvollisuutensa. - Mitä tarkoitatte sillä?
Että minullakin on? - On olemassa sääntöjä.
Mitä sääntöjä? Niin sanotun kapteeninko sääntöjä?
Vaiko ystäviään tappavan palkkamurhaajan sääntöjä?
Näemme varmaankin Madridissa.
Kas vain...
Sehän on kapteeni Alatriste.
Te ehditte siis myös vierailla sairaiden luona.
Olen hyvä katolilainen.
Tulitteko tappamaan minut, vai odotatteko mitä seuraamuksia -
viimeiset seikkailunne ovat saaneet aikaan?
Ei tarvitse kertoa mitään. Tiedän hyvin, kuka on kaiken takana.
No hoitakaamme asia.
Arvostaisin sitä, että yrittäisitte käyttää asettanne tai miekkaanne.
Ei puhettakaan.
Ettekö todella voi liikkua? - Älkäähän nyt. Kuulostatte nunnalta.
Älkää antako omatuntonne haitata teitä nyt.
Olette oikeassa.
Rukoilkaa.
En koskaan tuhlaa aikaa sellaiseen hölynpölyyn.
Hyvää päivänjatkoa, herra.
Hänen Majesteettinsa toivoo, että otatte tämän ketjun.
En voi seistä tässä koko päivää.
Miksi olette pukeutunut mieheksi? Tiedätte että se on kiellettyä.
Haluaisitteko, että kuljen öisin pönkkähameessa?
Vieläkö kannatte minulle kaunaa?
Saatoin pelastaa henkenne. - Vaikka petin ystäväni?
Minäkin menetin läheisiäni. Olemme tasoissa. - Se ei ole sama asia.
Ei.
Mutta ette varmasti kutsunut minua vain moittiaksenne.
Silloin taannoin...
Te sanoitte... - Tiedän. Seison sanojeni takana.
Mutta siitä ei tule helppoa. - Tiedän sen.
Olen kuningattaren hovinainen ja hän pitää minusta. - Mitä tarkoitatte?
Kaartissa on auki vänrikin paikka. - Saan paikan, kun ansaitsen sen.
Mutta en nyt.
Mitä nyt sitten tapahtuu?
Nyt on aika olla vapaa, Angélica.
Vapaa kaikista velvollisuuksista.
Tiedän paikan, minne voimme mennä.
Huomenna eräs kaljuuna purjehtii Napoliin.
Se ottaa matkustajia mukaan. - Älä. En voi ajatella.
Olen puhunut kuningattaren kanssa.
Ylenisitte kapteeniksi pian. - Meidän ei tarvitsisi piileskellä.
Napoliin?
Niin. Yhdessä.
Teidän täytyy ottaa se paikka vastaan.
Ei.
Sitten asiasta ei ole enää puhuttavaa.
Tästä hetkestä lähtien olette minulle kuollut.
Onpa kylmä. - Niin. Se menee sieluun asti.
Mitä meistä on tullutkaan?
Kerjäläisten maa, joka oli ennen maailman keskipiste.
Kiroan sitä päivää, kun aloin tehdä töitä Olivaresille.
Se tyranni imee koko Espanjan kuivaksi.
Rauhoittukaa, don Francisco. - Minkä takia?
Ettekö ole kuullut uutisia Ranskan sodasta?
Kardinaali Richelieu kannustaa kuningastaan johtamaan armeijaa -
mutta Olivares pitää omaamme palatsissa hovin narrina.
Samaan aikaan hän ryövää köyhiltä ja nöyryyttää aatelisiamme.
Armeijamme kaipaa rahaa, ei kuningasta johtamaan heitä.
Niitä rahoja, joita "nöyryytetyt" aatelisemme käyttävät juhliinsa.
Ja mitä köyhiin tulee... Maassamme on aina ollut köyhyyttä.
Oli sitten johdossa kreivi tai itse Neitsyt Maria.
Oletteko nyt Olivaresin puolella?
Älkää nyt, don Francisco.
Olemme tunteneet toisemme liian pitkään tehdäksemme tällaista.
Kyllä, se on totta.
Pahoittelen, kapteeni. Tiedätte, etten tarkoittanut sitä.
Kyllä, tiedän sen.
Maa on jäinen. Ottakaa minusta tukea.
Kuuluuko lñigosta mitään?
Kyllä. Mutta ette pidä uutisista.
Tämä on arvokas esine.
Puhdasta kultaa Amerikasta.
Ei huolta. En ole varastanut sitä. - Uskon, mutta silti...
En halua, että ostatte sen. Vaihdan sen kaulakoruun.
Tämän voisi vaihtaa moneen kaulakoruun.
Mutta tarvitsen vain yhden.
Te häviätte vaihtokaupassa. - Se on minun asiani.
Kaulakoru naiselle? - Kyllä.
Hänen täytyy olla todella kaunis. Olenko oikeassa?
Kyllä.
Hyvä. Se helpottaa asioita.
En halua pettää luottamustanne, mutta oletanko oikein -
että herra toivoo tulevaisuutta tämän ihanan naisen kanssa?
Se on totta.
Sitten se voi olla vain tämä.
Hyvää huomenta, Diego.
Voimmeko jutella?
Kyllä voimme.
Minun on annettava sinulle varoitus. - Tässä minä olen.
Sinun on vaihdettava tammaa. Satula on varattu.
Kuka? - En voi kertoa sitä.
Kuka on varannut? - En voi kertoa sitä!
Pyydän, ettette jatka matkaanne. - Kuka pyytää?
Sellainen, jolla on oikeus.
En halua kiistellä kanssanne. Päästäkää minut kulkemaan.
Hän ei voi eikä halua nähdä teitä. - Minä otan siitä selvää.
Pilaisitteko elämänne näyttelijän takia?
Hänen ammatillaan ei ole merkitystä.
Joudutte tappamaan minut ensin.
Teen sen, ellette siirry.
Alba, Varela, Sessa ja don Fadrique vastustavat häntä nyt.
Jopa Guadalmedina on etääntynyt. Olivaresin päivät ovat luetut.
Pysykää erossa hovin salaliitoista.
Lahjoittakaa 100000 dukaattia Ranskan sotaan.
Se tyydyttää kuningasta ja rauhoittaa tyrannia.
Meidän on oltava varovaisia.
Kreivi voisi tuhota meidät, eikä kukaan nostaisi sormeakaan.
Ei edes kuningatar.
Te ette ole aatelinen. - Mutta teistä tulee sellainen pian.
Kuten lapsistanne. Ja lastenne lapsista.
Kuningatar toivoo, että naitte Guadalmedinan kreivin.
lñigo, minulla on teille vakavaa ilmoitettavaa.
Kuningatar toivoo, että nain Guadalmedinan -
mutta sydämeni kuuluu teille.
Voimme yhä paeta Napoliin. Tulkaa luokseni illalla.
Huolimatta siitä mitä sanoin, ette ole kuollut minulle.
lñigo. Minua pelottaa.
Ellemme pakene nyt, seuraa pelkkää epäonnea.
Menemme paikkaan, mistä meitä ei ikinä löydetä.
Missä me emme ole mitään.
Emme ketään.
Vain me kaksi.
Eläisimme synnissä.
Syntiä ei enää ole.
Syntiä ei ole koskaan ollutkaan.
He ovat syntiä.
Hän on vain nainen.
En tee tätä hänelle. Teen tämän itselleni.
Kuningas on kuningas. - Kuningas on paskiainen.
Teidän pitäisi lähteä Madridista. Kuninkaat ovat kostonhimoisia.
Guadalmedina on aatelinen ja olet nostanut miekkasi häntä vastaan.
Esitän huomenna anteeksipyyntöni ja toivon, että hän hyväksyy sen.
Teidän pitäisi silti lähteä Madridista. - Niin teidänkin.
Huhuja on liikkeellä. - Se on totta.
Olen kirjoittanut jotakin, josta voi aiheutua vaikeuksia.
Mutta olen liian vanha piileksimään, etenkin siltä...
Onnea, kapteeni.
Samoin teille.
Diego... Tiedät, että olen vähäsanainen mies.
Kyllä. - Minä lähden kotiin.
Haluan ostaa säästöilläni maata ja etsiä itselleni vaimon.
Voit tulla mukaan, jos haluat. - Sinähän puhuit paljon.
Hänen kuninkaalliselle Majesteetilleen.
Yksinkertainen vanha mies kääntyy uupuneena puoleenne.
Toivon, että kiihkoni palkitaan oikeudenmukaisella palkinnolla.
Teillä on ylväs ja urhea ministeri joka toivoo vain että hallitsette.
Herra.
Rakas Filip IV, avatkaa sydämenne -
ja antakaa meille perijä. Vapauttakaa meidät hänestä -
joka on myynyt rikkautenne ja joka myisi itse Jumalan.
Päästäkää meidät, herra. Päästäkää meidät pahasta.
Aamen. Aamen. Aamen.
Mutta sinusta tulee aatelinen.
Ja sinun lapsistasi...
Ja lastesi lapsista.
Ja lapsistasi...
Ja lastesi lapsista.
Diego.
Don Francisco pidätettiin yöllä.
Hän on vangittuna San Marcosissa.
Se on sitten ohi.
Meidän olisi pitänyt ottaa kulta itsellemme.
Ehkä.
Herrat tuntenevat pelin säännöt?
Tiedätte, että ellette maksa lainaa takaisin, maksatte sen hengellänne.
Hyvä.
Tilanne on se -
että herra Balboa on 200 dukaattia velkaa, ja sanoo, ettei voi maksaa.
Hän sanoo myös, ettei välitä, vaikka tappaisimme hänet.
Mutta te kuulemma välitätte?
Totta.
Sitten me kaikki voitamme.
Herra Balboa saa pitää henkensä ja me saamme rahamme takaisin.
Jos siis te maksatte velan.
Onko se mahdollista?
Se on mahdollista.
Me emme tunne koruja.
Me otamme vain rahaa vastaan.
Kuten näitä?
Sebastián...
Mitä?
Diego. Olen sinulle selityksen velkaa.
Tavataan Las Minillas -luostarissa kello 12.
Sinut on pidätetty, Diego.
Riisukaa hänet aseista.
Antaudu, tai tapan sinut.
Kysymys, Martín. Kenen luona leskesi nyt lohduttautuu?
Mitä?
Aisankannattaja.
Martín... - On ilo nähdä teidän taistelevan.
Siitä on aikaa. Olen ikävöinyt teitä.
Kyllä. Ja sitä huoraa, joka synnytti teidät.
Hauskanpito riittää jo.
Diego?
Oletko elossa?
Luulisin niin.
Älä yski, paskiainen. Tai vuodat kuiviin.
Et kai tarkoittanut sitä?
Mitä? - Sitä mitä sanoit?
Että olen aisankannattaja. - En tietenkään.
Sanoin sen ärsyttääkseni sinua.
Aina sama juttu.
Helvetti!
Minä kuolen.
Martín?
Oletko koskaan ajatellut -
että me päädymme aina tappamaan toisiamme?
Elämä on surkeaa.
He pakottivat minut siihen.
Olen odottanut sinua, poika. - Tulkaa.
Pieni hetki.
Jos olette niin ystävällinen.
Tuletko päivälliselle?
En tiedä.
Tiedättehän, ettei kuoleman jälkeen ole mitään?
Siinä on sen ongelma.
Kuten voitte kuvitella -
palvelukseni kuninkaalle eivät ole olleet ilmaisia.
Kaikki tietävät, kuinka omistautunut olette ollut monarkialle -
ja oikean uskon puolustamiselle.
Siksi veljentyttäreni myötäjäiset korvaavat anteliaisuutenne.
Tähän sisältyy hopeakaivos Tascossa ja maat Aragónissa...
Ja mitä kapteeni Alatristeen tulee...
Teidän Majesteettinne.
Ei.
En toivo, että hän kuolee.
Jos Teidän Majesteettinne sallii, minulla on ajatus.
"Espanja tappoi ja vangitsi hänet, joka teki onnesta orjan."
"He surivat hänen pahuuttaan. Niin vieraat maat, kuin omammekin."
"Hänen hautansa, Flanderin sotaretket."
"Hänen hautakirjoituksensa, verenpunainen kuu."
San Marcosin vankila on kuulemma maan kylmin.
Niin sanotaan.
Muistatteko minut?
Kyllä.
Malatesta pyysi, että jos hän kuolee ensin, antaisin tämän teille.
Hän sanoi että saatte myös minut, jos niin toivotte.
Kiitos.
Se ei ole tarpeellista. - Kuten haluatte.
Oli miellyttävää nähdä teidät molemmat taas.
Samoin teidät.
MADRID KUPPATAUTIEN SAIRAALA
Mitä sinä täällä teet?
Halusin tavata sinut.
Minun olisi pitänyt naida sinut.
Mitä tämä on? - Hänet on pidätetty.
Mistä häntä syytetään? - Vakoilusta Ranskan hyväksi.
Hänen Majesteettinsa on Italiassa. - Tulin tapaamaan kreivitärtä.
Mitä te täällä teette? - Pyydän teiltä palvelusta.
Antakaa kirje kreivi Olivaresille. En pääse hänen luokseen.
Se koskee lñigoa.
Hän on ollut kaleereilla vuoden.
Kiitos, Teidän Majesteettinne.
Älkää kutsuko minua Majesteetiksi.
Minä inhoan sitä.
lñigo kutsui minua aina Angélicaksi.
Älkää itkekö.
Älkää itkekö, Teidän Majesteettinne.
lñigo on vahva. Hän selviää kyllä.
Minun on pakko itkeä.
Petos on tahra, joka ei koskaan haalistu.
Juudas hirtti itsensä, mutta minä en ole niin vahva.
Siksi minä itken.
Annan kirjeen kreiville.
Espanjan kunnia ja maine on menetetty.
Rakas Jumalamme on hylännyt meidät.
Teidän Majesteettinne... - Muuta selitystä ei ole.
Kaikki on pelkkää epäonnea.
Casale olisi pitänyt vallata, Torino pelastaa, Arras vapauttaa.
Katalonialaisten ja portugalilaisten ei olisi pitänyt kapinoida.
Tämä on pahin vuosi, mitä monarkia on kohdannut.
Teidän Majesteettinne. Kirjeeni... - Niin.
Kirje.
Minä luin sen.
Todisteet näyttivät, että hän oli vakooja. Kaikki ei ole menetetty.
Richelieu on sairas. Ja Hollanti toivoo rauhaa.
Jos kardinaali Infanten joukot... - Hän on sotilaanne poika, jonka...
Minulla ei ole muuta sanottavaa, kapteeni.
Te voitte poistua.
Kirje kardinaali Infantelle...
Hyvä herra. Kirjeet Flanderista... - Teidän Majesteettinne!
Katsokaa minua silmiin.
lñigo Balboa?
Kuningas on armahtanut sinut.
Tule, poika. Mennään kotiin.
ROCROI TOUKOKUU 1643
Cartagenan jalkaväki kahdeksan tunnin taistelun jälkeen
Tulta!
Tähdätkää!
Tulta!
Espanja!
Keihäät!
Etkö kirjoita enää? - Ei, en enää.
Sitä ei varmaankaan koskaan unohda?
Ei.
Sotilas.
Herra.
Te olette... - Alatriste, Teidän Majesteettinne.
Nyt muistan.
Saitteko kahdeksan escudoa vääpelin pelastamisesta Nördlingenissä?
Se laskettiin neljään.
Kas vain...
Huonoa onnea, sotilas. - Kyllä.
Huonoa onnea, Teidän Majesteettinne.
Bragado?
Ellen pysty, jatka sinä.
Hyvät herrat.
Enghienin herttuan mielestä olette taistelleet uskomattoman urheasti.
Siksi hän tarjoaa teille kunniallista antautumista.
Voitte pitää lippunne ja poistua paikalta muodostelmassa.
Kuinka vastaatte?
Kertokaa herttualle, että arvostamme hänen sanojaan.
Mutta tämä on espanjalainen rykmentti.
Diego?
En jaksa enää.
lñigo?
Kerro meidän teoistamme.
Veteraanit etulinjaan.
Uudet sotilaat jälkijoukkoon.
Hän ei ollut kaikkein rehellisin mies. Mutta hän oli urhea.
Hänen nimensä oli Diego Alatriste. Hän taisteli Flanderissa.
Kun tapasin hänet, hän teki huonosti maksettua, julmaa työtä -
niille, jotka eivät olleet yhtä taitavia ja urheita kuin hän.
Suomennos: Scandinavian Text Service 2007